- Máš nějaké úkoly přes víkend? - Málo.
Začni si je psát už dneska.
Ale je teprve pátek.
Když si je uděláš dnes, přestanou tě trápit.
Ony mě netrápí.
Ahoj. Co děláte večer?
- Jake si dělá domácí úkoly. - Proč?
Je teprve pátek.
Řeknu ti něco o strýčku Charliem. Byl mizerný student.
Vždycky odkládal úkoly a projevilo se to na jeho známkách.
Vypadá, že se mu teď vede dobře.
Přines si knížky.
Zapomněl jsem je u mámy.
Fajn, řeknu jí, aby je přivezla.
Mám je v tašce.
Padej pro ně.
Nečekej na mě.
Ty si ale věříš.
Jo.
Proto říkám: "Nečekaj na mě".
Nepoznal jsi tu holku teprve před několika dny?
Jo. Dneska je ta noc. Pravidlo třetího dne.
Spíš pravidlo třetího rande.
Tři rande? Kde na ty blbosti chodíš?
Dobře, jestli ji sem přivedeš, buď diskrétní.
Žádný strach. První noc je vždycky u ní.
- To je další pravidlo? - Ne, jen ohleduplnost.
Ženské se více uvolní v důvěrně známém prostředí.
A když usnou, můžu se vypařit.
To je milé. Škoda, že nepracuješ pro Hallmark.
Jo, vsadím se, že ti chlápci šoustaj jak šílení.
- Dobrou, kámo. - Dobrou.
Kde jsou moje kuřecí křidýlka?
O čem to mluvíš? Snědl jsi je.
Přestaň dělat obstrukce a piš úkol.
Co jsou „obstrukce“?
To znamená odkládat věci, které musíš udělat.
- Můžeš to použít ve větě? - Právě jsem to udělal.
Aha.
Říkal jsem, že mi dneska vletěla moucha do ucha?
Charlie?
- Spíš? - Co?
Ne.
A ty?
Musím zítra brzy vstát, takže...
- Mám vypadnout? - Nevadí ti to?
Ne. Vždyť se říká: Zůstaň nebo běž.
Takže mám jít?
Díky, jsi zlatý.
Stejně se raději budím ve vlastní posteli.
Mám takovou úchylku.
- Nevadí ti to? - Vůbec ne.
Dobře.
Všichni byli spokojeni, že?
Bylo to fantastické. Musíme si to zopakovat.
Rozhodně.
Co dneska?
Ne.
Dobře. Zavolám ti.
Raději zavolám já.
Jistě. Jak chceš.
- Já zavolám tobě, ty mě. - Zavolám já.
Dobře.
- Cestu ven najdu sám. - Dobře.
Sherri, spíš?
Konečně.
- Jak bylo ve škole? - Dobrý.
- Nějaké úkoly na víkend? - Ne.
- Opravdu? - Fajn, mám.
Musíme to absolvovat každý pátek?
Byl bych raději, kdyby ne.
Kroucené hranolky.
Když jsem byl ve tvém věku, neměli jsme kroucené hranolky.
Museli jsme vystačit s rovnými a zahnutými.
Cože?
Jen odvádím tvou pozornost, abych ti mohl ukrást hranolky.
Jake, nebuď sobec. Dej mu jeden.
Dnes nemáš rande?
Myslel jsem, že zůstanu s vámi.
- A ta dívka, se kterou si vídáš? - Sherri?
Jdu na to pomalu.
Fakt? To znamená nenuceně…
nebo jako mentálně opožděný?
Ty jsi ale chytrák. Trhni si.
Nejkrásnější holky jsou zvyklé, že za nimi chlapi běhají. Očekávají to.
Kápni na to kečup.
Nicméně, když zařadíš zpátečku a zůstaneš chladný…
ženské za tebou samy přilezou.
Tedy, ne konkrétně za tebou, ale všeobecně.
Nejsem blbý.
Jen tělesně odpudivý a od přírody nesympatický.
Neurážej se. Chci tě něco naučit.
Dovolil jsem ti jeden.
Až dojíš večeři, začni si dělat úkoly.
Pořád mám hlad. On mi snědl hranolky.
Když si uděláš úkoly, dostaneš zmrzlinu.
Nejsou to obstrukce?
Upaluj.
Prcek si hlídá svůj talíř jak jednoruký vězeň, že?
Ahoj, Sherri. Jak se vede?
Dneska? Ne, promiň, nemůžu. Už něco mám.
Co třeba zítra?
Ty už něco máš.
Dobře. Neděle?
Pondělí?
A co úterý?
Víš co?
Díval jsem se v diáři na špatný měsíc. Dnes by to šlo.
Vyzvednu tě v osm.
Dobře, tak v sedm.
Co u Antonia?
Dobře, v Dubové krčmě.
Brzy nashle.
Co to bylo?
Šel jsi na to pomalu.
- Chutnalo? - Perfektní, Stephane. Díky.
Vždy vás rádi vidíme.
Taky mi chutnalo.
Jsi tu jako doma.
Jo. Dobré jídlo a vodím sem hodně klientů.
Což mi připomíná, že už je pozdě. Mám zítra brzy schůzi.
Vyzvednu účet.
Už jsem se o to postarala.
- Kdy? - Když jsi byl v klučičí místnosti.
- Tak to ne. - V pohodě. Já tě pozvala. O nic nejde.
Ne, neměla bys říkat: "klučičí místnost".
Promiň.
Odpuštěno.
Tak můžeme jít.
Jestli dovolíš, chci se vrátit domů.
Super. Budu tě následovat.
Nemyslím, Charlie. Jsem unavená.
Dobře. Co tohle:
Zavezu tě domů, zanesu nahoru, položím na postel…
políbím na dobrou noc, a zatímco budeš usínat…
olížu tvoje tělo od hlavy k patě.
Zní to rozkošně, ale musíme to odložit.
Dobře. Jo, už je pozdě.
- Vždyť už je devět. - Díky, že mi rozumíš.
- Jistě. Mezi námi všechno klape? - Jo.
- Něčím jsem tě urazil? - Ne.
- Zlobíš se na mě? - Ne.
- Slibuješ? - Ano.
Chovám se jako velká holka?
Proč jsi neudělal tohle?
To je jen doplněk. Nemusíme to dělat.
- Proč ho neuděláš jen tak? - Protože nemusím.
Alespoň uvidí, že máš snahu.
Ale já nemám.
- Přesto to udělej. - Proč?
Kdybys věnoval tolik času úkolům jako dohadování, už bys to měl.
Už to mám. To je doplněk.
- Ahoj. - Ahoj.
Jsi doma brzo.
Jestli chceš něco říct, neobkecávej to a mluv.
Jsi doma brzo?
Chytré.
Jen mě provokuj.
- Viděl jsi to? - Jo, sebral mi zmrzlinu.
Ahoj, sousede.
Ahoj, Rose.
Dezert s Sherri dnes odpadl?
Odkud víš, že jsem byl s Sherri?
Ještě jsi mě neprokoukl?
- Chceš si o tom promluvit? - Ne.
- Zřejmě musí brzy vstávat, jak říkala. - Zřejmě.
Ledaže měla skutečné rande později…
a jen nechtěla večeřet sama.
Co?
No tak, Charlie. Dvojité rande.
Vždyť jsi to sám vymyslel.
To by mi neudělala. Proč by mi to dělala?
Udělala mi to? Že mi to udělala?
Co prosím?
Promiň. Tvůj zármutek mi poskytl trochu egoistické útěchy.
Němci tomu říkají "schadenfreude" (škodolibost)…
ale tady v USA říkáme:
Díky.
Taková holka ti za to nestojí.
Můžeš mít mnohem lepší.
Máš pravdu. Můžu.
Nevolá, i když mi to slíbila.
Nenechala mě u sebe přespat. Evidentně randí s jinými chlapy.
Tak proč ji nemůžu dostat z hlavy?
Dobře... o tohle mi nešlo...
ale shrňme si to:
Je úžasná, ale zahleděná do sebe…
- je promiskuitní, bojí se závazků... - Můj bože!
Co?
Randím se sebou samým.
Není divu, že byl sex tak skvělý.
Věř mi. Budeš se cítit líp, když to uděláš.
- Celý víkend bude zábavnější. - A když nebude zábavný?
Všechno učení bude na nic.
To riziko musíme podstoupit.
Ve kterém roce Mageljenš obeplul zemi?
To v testu nebude.
Možná ne, ale nezaskočí tě, když to budeš vědět.
Proč mám vědět něco, co nemusím?
Protože se ti to může hodit v budoucnu.
Tak se pak naučím.
Proč se to nenaučíš teď?
Mám v mozku jen tolik místa…
že když mi tam vložíš Mageljenše, zapomenu kód visacího zámku.
- Charlie, pomoz mi. - S čím?
Jake si nemyslí, že musí vědět o Mageljenšovi.
Co je Mageljenš?
Dobře, já mizím. Dlouho tady nebudu.
To mě mrzí. Špatné zprávy z nemocnice?
Ne. Jen beru Sherri na hezkou večeři…
po které chci delikátně, ale rozhodně vycouvat z toho vztahu.
Takže jí přišly špatné zprávy z nemocnice?
Žádné špatné zprávy. Žádná nemocnice.
- Jednoduše končím. - Proč?
Protože je to sebestředná, manipulativní narciska.
Ty taky.
Haló.
Říkal "narciska".
To není sprosté slovo.
A co znamená?
Jestli to chceš vědět, koukni do slovníku.
Dobře.
On už se nevrátí.
- Díky, Stevene. - Jsem "Stephan".
Jistě, že jsi.
Sherri, musíme si promluvit.
- Jsi báječná žena, ale... - Dneska vypadáš sexy.
Vážně?
- To bylo úžasné. - Jo, bylo.
Je legrační, jak se věci mění.
Před hodinou jsem neměl z našeho vztahu dobrý pocit.
Zítra musím zase brzy vstávat. Jestli by ti nevadilo...
Prosím, Elvisi. Burákové máslo a banány.
- Mamka to krájí úhlopříčně. - Jo?
Já se to takhle naučila ve vězení.
Díky?
Mám pro tebe hádanku:
Co je malé, mlsné a má tu být jen o víkendech?
Napovím: je to tvůj kluk.
Já vím. Jeho matka odjela do Palm Springs…
aby něco udělala pro své zdraví.
Odvykačka?
Ne, zdravotní lázně.
600 dolarů denně za meditace a klystýr.
Jak, sakra, medituje…
když jí někdo pumpuje vodu do zadku?
Nemyslím, že to dělají současně.
To je dobře, protože to může být hodně zneklidňující.
Já se ani nevyčůrám, když na mě kouká kočka.
Nezvedejte telefon!
Prosím, ať je to ona. Prosím, prosím, prosím.
Ne, počkat. Berto, vem ty to.
Ne! Ať to zvoní.
Ne, vezmi to.
- Harperova rezidence. - Nejsem tady.
- Jo, je tady. - Dobře, jsem tady.
Jake, tvoje matka.
Jak to tam jde? Už jste narazili na naftu?
Charlie, co je to s tebou?
Co?
Jak to "co"? Půl dne piješ a fňukáš. Druhou půlku spíš a zvracíš.
Nevylezl jsi z baráku celý týden.
Chceš, abych šel v takovém stavu mezi lidi?
Jestli ti na té holce tak záleží, proč jí nezavoláš?
Jo, jistě, můžu jí zavolat.
Taky jí můžu poslat svá varlata v hedvábném sáčku.
Důvod navíc, abys ji zavolal a varoval ji.
Ty to nechápeš?
Tady už nejde o randění, ani o sex
Jde o sebeúctu a respekt.
Myslím, že tohle už jsi prošvihl.
Problém je...
že ona mě nepotřebuje.
Proto musím vymyslet, jak jí přesvědčit…
že ji nepotřebuju stejně jako ona mě.
Ale nesmím vypadat, že to potřebuju.
Chápeš moje dilema?
V podstatě ano.
Cítíš se jako já, když mě Judith vykopla.
Jestli se mi chceš posmívat, tak jsme domluvili.
Kdo mi vzal sendvič?
Běž si dělat úkol.
Neuvěřitelné.
- Jsem ráda, že jsi měl volný večer. - Jsem rád, že jsi zavolala.
Zavolala bych dřív, ale měla jsem šílený týden.
To je dobrý, rozumím.
Charlie, chci tě.
- Víš to jistě? - Jo!
Jak moc?
- Ty to nepoznáš? - Chci to slyšet.
Potřebuju tě. Toužím po tobě.
Fajn, a je to.
Co to vyvádíš?
Musím domů. Mám ráno schůzi.
- Co? - Tentokrát jsem byl rychlejší, co?
O čem to...? Jakou hru to se mnou hraješ?
Tu samou, kterou hraješ ty. Jenže dnes jsem vyhrál.
Vážně? Co jsi vyhrál?
Charlie, ležím tu, toužím po tvém těle a ty odcházíš.
Takže, co přesně jsi vyhrál?
Vždyť víš.
- Vypadni. - Pozdě.
Nemůžeš mě vykopnout. Už jsem říkal, že odcházím.
Ahoj.
- Jak to šlo? - Skvěle.
Mám to pod kontrolou. Znovu jsem získal sebeúctu.
- Odešel jsem se vztyčenou hlavou. - To je skvělé.
Takže je konec sebetrýznění?
Ne úplně.
Jake, počkej, až budeme doma.
Mám hlad. Uvnitř je strýček Charlie.
Proti tomu se nedá nic říct.
Riskuju, že položím hloupou otázku…
ale máš nějaké úkoly na víkend?
- Ne. Udělal jsem je ve škole. - Opravdu?
- Jo. Když jsem byl po škole. - Jake!
Proč jsi byl po škole?
Protože jsem včera nenapsal úkol.
Takže jsi udělal včerejší i dnešní úkoly?
- Jo. I doplňky a všechno ostatní. - Skvěle.
- Zkontroluju ti je. - Neudělal jsem je.
- Jake, proč pořád lžeš? - Protože jsem myslel, že mi věříš.
Po škole jsem byl doopravdy.
Ahoj, Charlie.
Ahoj, Rose. Děje se něco?
Chtěla jsem ti říct, jak mě mrzí, že ti to nevyšlo s Sherri.
Díky.
A omlouvám se za „schadenfreude“.
Od té doby mě trápí "glaukenschtuken".
- Glauken..? - Schtuken.
To znamená: "Pocit viny za schadenfreude".
- Na tohle mají taky výraz? - Zatím ne.
Ale doufám, že se "glaukenschtuken" ujme.
Já se o to postarám.
Vlastně je na tom všem něco dobrého:
Sledování tvé posedlosti Sherri…
mi pomohlo pochopit mou posedlost tebou.
Nikdy nezavoláš zpátky. Pořád se stýkáš s jinými ženami.
Nikdy jsi mě tady vědomě nenechal přespat.
A přes to tě nemůžu dostat z hlavy.
- Zajímavé. - Že jo?
Ale když jsem to pochopila, cítím se tak nějak svobodná.
To je skvělé, Rose. Zdá se, že nastoupil zdravý průlom.
A nejlepší je, že když se mlha posedlosti zvedla…
můžu si tě přestat idealizovat...
a vidět tě takového, jaký skutečně jsi.
A to znamená jak?
Jako emocionálně zmrzačeného a hluboce zkaženého člověka.
Který mě jednou obdaří…
emocionálně zmrzačenými a hluboce zkaženými dětmi.
Rose.
Jen mě obejmi.
Líbí se mi jména Mike i Trudy.